Forskare arbetar för att göra en karta över den mänskliga hjärnan.
Kanske den mest invecklade karta som någonsin har gjorts.
Miljarder neuroner som skapar biljoner kopplingar.
De kan först tyckas vara helt slumpmässiga.
Akta, det är varmt.
Men de är allt annat än slumpmässiga.
Kopplingarna måste finnas... i ett visst mönster.
Det fyller en viss funktion.
Kopplingarna formar oss.
Vad vi gillar... vad vi avskyr...
Vad vi säger... vad vi gör...
Varje handling vi företar. - Öppna handen, Mickey.
- Så här? - Just så.
- Ja! - Och knyt den.
När han tänker på rörelser, ser vi hjärnaktivitet här och här.
Hjärn-datorgränssnittet kan användas för robotproteser åt såna som Mickey.
Jag kan äga på Tetris igen! Kolla här, jag är surfare.
Var är dr Torres? Hon missar vårt mest lyckade test.
Sms: a henne igen.
- Nåt fel? - Låg aktivitet i temporalloben.
- Är det fel på sensorn? - Eller i hans hjärna.
Boka in en MRT-undersökning.
Jag råkade ta med den hemifrån. Kan du lägga den med det andra?
Jag försöker få tag på Torres.
Läget, andraårsläkaren? Ditt namn står på en av rockarna!
- Varför är du så glad? - Jag kan inte berätta, så fråga inte.
- Varför har skåpen inga dörrar? - Ja... "Här är mina tamponger."
Det finns en rock åt Heather Brooks.
- Är han konstig? - Körde han tentan? Han gick direkt.
- Och han kysste mig. - Ja, det kan ju vara det.
Jag har också nåt på gång.
- Det finns inget kaffe här. Illa! - Jag kan inte berätta vem jag kysste.
- Hej. Jag vaknade ensam, igen. - Jag var ute sent.
- För tredje natten i rad. - Jag var ute, bara.
Jag klarade tentan. Du hörde aldrig av dig.
Alex, prata med mig! Alex...?
Jag trodde aldrig att hon skulle gå. Fick du mitt sms? Jag klarade tentan!
Ja, jag svarade. Jag skrev: "Grattis!"
Jag hade velat ses. Jag hade så trevligt med dig.
- Ja, det var kul. - Jag är redo... för nästa steg.
- Det är ingen bra idé... - ...på jobbet.
Jag fattar. Ses vi i kväll?
- Du sökte mig... - Ben Bosco har brutit vristen.
- På rullbandet på flygplatsen. - Vi skulle till Alaska.
- För att se norrskenet. - Jag hörde när benet knäcktes.
- Allt stannade utom jag. - Och nu är vi här.
Gör en undersökning och röntga för inre skador.
- Hör av dig. - Okej, jag fixar röntgen. - Ursäkta.
- Det blir inte fel? - Nej!
Robbins vet väl inte att vi dejtar? Jag vill inte få nån fördel av det.
- Nej då. - Jag vill hålla privatlivet utanför.
Visst. Ska vi hålla det hemligt? Jag har redan berättat det för några.
- Ja, gör det. Det kan du. Visst. - Bra.
- Vi är på jobbet, så... - Tack för att du ringde.
- Åh, hej. - Ursäkta.
- "Ta med tjejen till jobbet" -dagen? - Robbins har ett teratom.
- Emma... dr Marling ska titta på. - Så rart.
- Det blir väl inte konstigt? - För mig? Absolut inte.
Blir det konstigt för henne? Är hon orolig över exet?
- Helvete. - Mer? Vad är det?
Inget... Jag försöker välja forskningsprojekt.
- Vad väljer du mellan? - Det är lugnt.
Smärtan försvinner inte.
Jag har konstant smärta i vänsteraxeln.
- Vad tror ni orsakar det? - Säg det, du. Du är ju läkaren.
Jo. Förlåt, men ni är min lärare.
Ursäkta. Dr Bailey...
Har du läst nåt om forskning kring portvenstransplantation?
- Hur så? - Det är deadline för att söka anslag.
- Jag har svårt att välja... - Jaha, du pinkar revir.
Första året är man rädd att göra fel, så man håller en låg profil.
Andra året måste man ta nåt tjusigt, publicera sin forskning, pinka revir...
- Portvenen, ringer det nån klocka? - Det var din mammas.
"Transplantat till portven från höftven."
Ellis jobbade på det när hon blev sjuk.
Tusan också.
Jag har en likadan mugg.
Om jag inte får en diagnos för smärtan ger jag dig sparken.
- Som min lärare eller min patient? - Ut!
Jag behöver hjälp med Webbers axelsmärta.
Artrit. Bursit. Nån annan gamling-it.
Jag väntar på bröströntgen för min vristfraktur. Kaffe!
Alex pratar inte med mig sen jag tjatade om hans pappa.
- Har du pratat med Shane? - Jag hoppas det blåser över.
- Han har en enorm tumör i hjärtat. - Nej...
Han har brutit vristen.
- Okej. - Allt väl?
- Hur så? - Vi hade ett test med Mickey.
Det gick jättefint, men han frågade efter dig.
- Fick du inte mitt mess? - Det stod "kommer inte".
Okej. Att flytta hem igen fick mig att vilja... flytta hem igen.
Jag vill fokusera på det jag kan. Jag kan brosk.
- Jag tänker lämna projektet. - Det är ju ditt! Jag kan inte ta över.
- Meredith och jag har fullt upp. - Vi kan lägga ner. Ingen skada skedd.
- Säg det till Mickey. - Han klarar sig.
Du kan spjäla vristen.
- Han klarar sig inte. Han lär dö. - Ja.
- Jag klarar det inte! - Gjorde du det här?
- Vem krossade den? - Jag tappade den.
- Dr Yang, kan ni titta här? - Oj!
- Det är illa, va? - Shane, inte nu! - Ett rejält AVM i vänster kammare.
Det lär trycka emot klaffen. Utan behandling dör han.
Han hade brutit vristen. Nu ska jag berätta att han är döende.
Jag kan titta på blodvärdena, så berättar vi ihop.
Tack så mycket. Vilken labyrint det är!
- Är det dr Robbins? - Ja. Och ni är?
- Dr Robbins? Emma Marling. - Ni ska titta på.
- Och få assistera, hoppas jag. - Det är nog för trångt, Murphy.
Nästa gång? - Vi ska precis köra upp Erin.
Murphy, hjälper du henne hitta ombyte?
- Kirurg på besök? - Ja, hon forskar på teratom.
Och hon är snygg. Tur att jag är där som förkläde.
Får vi inte skämta om sånt än?
Vi ses där inne.
- Här. - Mammas dagbok. Var fanns den?
Webber skickade mig att hämta den. Jag måste fixa hans axel.
- Vad var det om? - Anslag. Jag väljer mellan ischemi...
...och en portvensgrej som min mamma inledde.
- Den! - Jag vill inte utnyttja hennes namn.
Tänk! "Lysande kirurg avslutar lysande kirurgmammas forskning."
- Investera i ditt varumärke. - Är jag en läsk?
- Jag investerar i mig själv. - Ett bra skäl... att låta bli.
Shane! Varsågod.
- Slit den med hälsan. - Du fattar inte...
- Är det Mickeys MRT? - Ja.
Dr Shepherd, gör det nåt om jag byter rotation?
Jag bad om dig.
Det som hände med dig och Brooks... Jag var orättvis mot dig.
- Ska jag få Brooks plats? - Helvete...
Det var därför vi inte såg nån aktivitet. Han har ett gliom.
- Kan ni behandla det? - Jag kan prova med lim.
Vi använder det vid AVM. Limmet stelnar i ådrorna-
- så att blodflödet till tumören stryps. Men nej, det är för farligt.
- Kan ni operera? - Det gör mer skada än nytta.
Det är en livsfarlig massa, en venös kärlmissbildning.
Utan behandling är prognosen dålig.
Ja, jag har varit döende av den länge.
- Kände ni till den och sa inget? - Förlåt, vi hade missat planet.
Den går inte operera. Han fick diagnosen i förfjol.
Det är dödligt. Vad ska man göra?
- Vi sa upp oss och började resa. - Ja, vi provade på allt.
Vi reser runt och försöker leva medan tid ännu är.
- Provade er läkare radioterapi? - Ja, det provade vi.
- Coils? - Ja, det funkade inte.
- Och sklerosering. - Transplantat, då? Det finns många...
Hjärtat, jag vet att det är svårt.
Det var det för oss också. Ni måste släppa det.
Det finns inget jag kan göra.
- Vi får helt enkelt hålla tummarna. - Vi fortsätter väl med studien?
- Varför inte? - Tumören kan påverka resultaten.
- Kan vi fortsätta om ni tar ut den? - Ja, men...
Ta ut den, då! Studien går ju bra!
- I morse var jag så... - Det är för farligt.
Vi tar ut sensorerna...
- Om jag inte ger tillstånd, då? - Va?
Ni får inte ta sensorerna om ni inte tar ut tumören.
- Mickey, jag måste ta ut dem. - Ledsen, kompis. Tillträde förbjudet.
Ni får inte komma in utan att ta ut tumören.
- Lyx! Verktygen ryms inte in utero. - Vänta lite, Emma.
Alex, vad gör du om du har hånglat med nån och hon blir klängig?
- Vet du vem som är sån? Leah Murphy. - Jaså?
Jag låg med henne en, två gånger. Hon går från 0 till kär på 7 sekunder.
Jag har aldrig känt så här. Om jag berättar så blir det problem-
- för mig och för den andra personen och för hela sjukhuset, kanske.
- Fråga inte. - Kan det vara hjärtat?
- Va? - Webbers axel.
- Har du pratat med Alex? - Han flyr.
Han ska säkert dumpa dig. Snart ligger han med nån annan.
- Varför limmar du min mugg? - Den är Shepherds. Hur sprack den?
- Hon blev rädd av en tumör. - Ett läskigt AVM.
Den är inoperabel. Han och frun försöker leva i nuet.
- Vad sägs om lim? - Va?
Förlåt. För AVM: et. Dr Shepherd ville använda lim för att behandla ett AVM.
- Har man provat det i hjärtat? - Inte vad jag vet, så... nej.
Det funkar i hjärnan eftersom kärlen är små. Här är de enorma.
- Menar ni att det inte går? - Nej... att det krävs sjukt mycket lim.
Jag menar att limmet inte funkar, och han kan dö vid en operation.
- Håller han sensorerna gisslan? - Du måste prata med honom!
Det är Mickey. Han ändrar sig nog.
Du vill inte behöva berätta att du har hoppat av projektet.
Du vill inte behöva förklara varför.
- Varför? - Du inledde projektet för Arizona.
Du tappade intresse för bådadera. Du låter privatlivet påverka dig.
Du gör likadant. Du vill ägna mer tid åt barnen.
- Det är en helt annan sak. - Varför?
För att du vill stötta din fru och jag vill glömma min?
- Jag vet hur det känns. - Nej.
Ni har lyckats. Ni har fått alla bitar på plats.
Jag trodde att vi också hade det...
...men nu måste jag klara mig själv.
Håll ut.
Jag ska prata med Mickey.
Jag ska ställa en serie frågor.
- Spelar ni tennis? - Herregud!
Brukar ni ofta bära tungt med er skadade arm?
- Jag har legat här i en månad. - Jag vänder på varje sten.
Har ni nyligen haft sex där...
Jag hoppar över den också.
Jag får inga bra värden här. Sir...
- Jaha! - Det är inte tennisen eller hjärtat.
Tänk efter. Ta med den när du går.
Sluta, jag hinner inte!
"Ischemiska skador vid thoraxtrauma"?
- Vad händer med portvenen? - Mammas forskning är förlegad.
Vi använder stamceller nu. Och jag vill inte jämföras med henne.
Hon var smart. Det finns värre öden.
Jag vet inte hur jag ska gå vidare med forskningen. Eller skriva ut!
- Allt väl? - Vi har gjort blodkärl i 3D-skrivare.
- Ja. - Men ingen har skrivit ut... en portven.
Det har aldrig gjorts. Limmet brukar användas i hjärnan-
-men jag vill prova det i ert hjärta.
- Vad menar ni? - Det kan rädda ert liv.
- Det är ju hemskt. - Ursäkta?
När vi fick diagnosen sålde vi allt, tömde bankkontona-
-och maxade alla krediter.
Vi åkte till Europa, Indien, Marocko... Vi hyrde en ö.
- Vi fick prova tyngdlöshet. - Elva gånger.
- Ben köpte en båt. - Som vi sprängde.
- Vi är skyldiga flera hundra tusen. - Hur ska ni betala?
- Livförsäkring. - Ben har planerat.
- Utom för det fall att jag överlever. - Men ändå...
Vi måste ju prova. Eller hur?
Vänta. Vilka är riskerna?
Det har, som sagt, aldrig gjorts.
Kan jag dö? Kan jag dö på operationsbordet?
- Det är möjligt. - Då finns det hopp.
Jag vill ha utrustning på plats för en sternotomi.
Vad som helst kan hända.
- Hur mycket lim behöver vi? - Ingen aning. Ta allt!
- Var är min mammas dagbok? - Va?
- Den svarta boken jag gav dig. - Jag gav den till Edwards.
- Va? - Kan du hjälpa mig?
Och varför ska Bosco med bruten vrist genomgå en hjärtoperation?
- Du kan inte ändra... - Kardiologen kallade det inoperabelt.
- Så vad har hänt? Vem rådfrågade du? - Dr Yang.
- Va? - Förlåt, jag glömde min telefon...
- Vad händer här? - AVM i hjärtat, behandlas med lim.
Sånt lim som används i hjärnan? Har nån använt det i hjärtat förr?
Tack! Nej, faktiskt inte.
- Vet du att det kommer att funka? - Nej.
Jag är imponerad. Ballar av stål! Jag hade velat titta på.
Jag är Cristina. Cristina Yang. Bara så att du vet.
Ja, vi har träffats ett par gånger. Emma Marling.
Ja, jag menar att jag är Owens...
...exfru.
Jaha! Ja. Just det.
Det här ser häftigt ut. Jag vill gärna höra hur det gick.
Hej då!
- Ska du inte säga hej då? - Visst... Vi ses!
Gör vi?
- Troligen inte. - Träffar du nån annan?
- Är det grejen? - Nej.
- Vad är det, då? - Det har du inte med att göra.
Det är mellan mig och Shepherd.
Mickey. Mickey.
- Titta på mig. - Då vinner utomjordingarna.
Operationen kan döda dig.
Jag har aldrig berättat hur jag blev förlamad.
Du var med om en bilolycka.
Jag orsakade en bilolycka.
Jag var full och körde in i en annan bil.
Jag dödade två tonårsflickor, Lindsey och Cheryl.
Där satt jag som en sophög och kunde inget göra-
- förutom att tänka på det jag hade utsatt deras anhöriga för.
Jag har folk som tar hand om mig.
De matar mig, rakar mig och tvättar mig. Jag förtjänar inte det.
Jag förtjänade att dö i bilen.
Jag önskade att jag hade gjort det, i nio år.
När du frågade om jag ville göra det här...
När jag fick en chans att göra nåt som kunde påverka nån positivt...
...kände jag för första gången att jag var värd nåt.
Om jag dör, skänk min hjärna till forskningen.
Låt mig hjälpa er. Snälla.
Hur kan jag hjälpa dig?
- Det är ju du! Samma som i går? - Ja, tack.
Du måste gilla bandet.
- Det är en dålig idé. - Men ändå rätt.
Mickey har inget att förlora.
Okej, i morgon bitti. Nej, det går inte.
Bailey ska på undersökning, och jag ska operera.
Zola och jag ska på dans. I kväll, då.
- Zola, ni får gå tillbaka till dagis. - Jag tar dem.
- Jag fixar det. - Kom, hjärtat.
- Sök dr Ross. - Okej.
- Mer lim. - Det är snart slut.
Hämta mer. Jag måste fylla helt.
Katetern har fastnat. Det är riktigt klibbigt.
- Ska du slita så hårt? - Ska jag lämna den?
Okej... Det löste sig.
- Hur kom du på det här? - Jag vet inte riktigt.
Du är full av överraskningar, Hajen. Innovativ och driven.
Vad har du mer för hemligheter?
- Vad tror du att du hittar? - Om det inte är fel på hjärtat...
...kan det bara vara överförd smärta, exempelvis från diafragma...
- Ni behöver inte röntgas. - Bravo!
Ni behöver ett ultraljud.
Jag är inte gravid!
- Sök dr Edwards! - Jag behöver ultraljud.
- Är du gravid? - Nej, jag behöver maskinen.
- Har du sett Edwards? - Tror Alex att jag är gravid?
Jag har en likadan mugg!
- Var fanken har du hållit hus? - Jag trodde att ni hade gått.
- Du får hjälpa till här. - Jag slipper gärna.
Shane, släpp det. Du är inget tröstpris.
Du förtjänar att vara här. Brooks hade talang, men...
Jag vill inte jobba med er! Kan jag säga det tydligare?
Nej, det kan du nog inte.
Gå, då.
Tiden får utvisa hur det gick, men vi skadade inte hjärtat.
Än så länge verkar det som om AVM: et inte kommer att växa mer.
Menar ni... att jag kommer att överleva?
- Ja. - Herregud!
Ben... Älskling, det löser sig.
Jag vet att det är mycket pengar, men världen är roligare när du finns.
Så länge vi har varandra så löser sig allt.
- Vi är körda. Vi är brottslingar! - Vi hamnar nog i fängelse.
- Vi är helt sönderkörda. - Ja, som ett billigt luder...
Yang! Det där är min brutna vrist. Säg till när du tar mina patienter.
- Vad har hänt? - Jag räddade livet på honom.
Bra jobbat, men du borde ha sagt till...
Jag kom på lösningen, inte du.
Om du är förbannad över det som hände...
Jag är ihop med Jackson. Det kommer inte att upprepas.
- Vad pratar du om? - Du kysste mig.
Jaha! Vi var upprymda och det bara hände.
- Jag är ledsen om du trodde... - Nej.
- Du pratar fortfarande om det. - Vad har hänt med dig?
- Vad viskar ni om? - Inget.
Okej, det är Arizona Robbins, men säg inget till nån.
- Robbins? - Är du lesbisk nu?
Shane, det är en flytande skala. Den enda etiketten jag bär är "kär".
Murphy!
- Förlåt, men de hade listat ut det. - Det är jag som är ledsen.
Jag måste vara väldigt rak. Det som hände borde inte ha hänt.
Jag kände mig ensam. Det var fint, men det var bara en engångsgrej.
Förvänta dig inget mer.
Visst. Du behöver inte be om ursäkt. Det var fel av mig.
När jag väl vågar öppna mig så blir jag ofta översvallande.
Det har hänt förr. Och med dig...
Jag har alltid beundrat dig, både som kirurg och person.
Att du tänkte på mig...
Jag tolkade in för mycket i det. Jag beklagar.
- Leah... - Tack för att du förstår.
Gin med is. Ska du ta betalt? Många ställen bjuder banden på sprit.
- Jag tar det. - Tack.
- Jimmy Evans. - Hej.
Jag känner igen dig.
- Jag har kommit hit hela veckan. - Nej, från nån annanstans.
Herregud.
- Du är läkare, vid sjukhuset. - Skyldig.
- Vad lockade hit dig? - Du. Eller din musik...
- Jag gillar Albert Collins. - Du har koll. Spelar du själv?
Min pappa började lära mig, men han gav upp.
Synd. Du kunde ha hamnat här! I stället för att rädda liv-
- hade du kunnat spela 70 år gamla låtar för fyra pers i ett stort askfat.
- Vad för slags läkare är du? - Pediatriker. Barnkirurg.
Jag träffade en sån en gång. Det var mitt livs värsta natt.
Min son var två år gammal och satte en jordgubbe i halsen.
Han blev blå. På sjukhuset fick de igång hans andning-
- och barnkirurgen fick ut jordgubben. Det räddade min sons liv.
Det räddade mitt liv också. Utan min son hade jag inte överlevt.
- Jag är glad att det löste sig. - Ja. Tack gode Gud att ni finns!
Var är han nu? Var är familjen?
Det är invecklat.
Alla har gått. De kom visst för att höra mig.
Ja... Jag borde också gå.
Jag har en extra gitarr. Vill du lira lite?
- Nej, jag har inte spelat på länge. - Ingen här kan höra hur kass du är.
- Kom igen, det blir kul. - Jag kan inga låtar.
Låtarna din farsa lärde dig, då? Jag kanske kan nån av dem.
Hör jag förändringar i pulsen? Skruva upp volymen.
- Så. - Mer mannitol.
- Pulsen är oregelbunden. - Tyst!
Ge antidot mot muskelavslappnande. Jag ska kolla kräkreflexen.
Nej, Mickey! Kom igen.
Jag ser ingen hjärnaktivitet.
Det är... en pseudocysta vid pankreas! Pang!
- Sa du pang? - Det var förstås överförd smärta.
Det tydde på irriterad diafragma, vilket var ologiskt.
Ni läcker vätska kring pankreas, så jag misstänkte-
-att nåt irriterade diafragma, och pang!
En pseudocysta vid pankreas!
Du borde sudda bort leendet innan du berättar det för patienten.
Gud, förlåt! Jag glömde att det är dåliga nyheter.
Ni skrattar...
Äntligen känner jag att jag är i goda händer.
Bra jobbat, Wilson. Du hittade källan.
Jag valde min mammas forskning, men inte av skälen som du gav.
- Inte nu. - Jag rider inte på hennes framgångar...
...utan jag delar hennes passion. Jag kanske fick den av mamma.
Din pappa lärde dig väl.
Hur är det?
Det är en bra låt. Den väcker gamla minnen.
Om man inte är försiktig hinner gamla misstag ifatt en.
Jag lärde min grabb att spela gitarr, men jag borde inte ha gett upp.
- Det tycker nog han också. - Man kan inte förändra det som hänt.
Får jag visa en bild på min son?
Har du en på dig?
Det är Nicky.
Han var fem då. Han är tolv nu.
Hans mamma, Naomi, är från Japan.
- Var bor de? - I södra Florida.
- Jag har inte varit där på flera år. - Ränderna går aldrig ur...
- Vad menar du? - Gör grabben en tjänst. Åk aldrig dit!
Låt honom växa upp utan att känna dig.
- Vad fan? - Han mår bättre utan dig.
Vad är det med dig?
- Vi som hade trevligt! - Jag skyddar din son.
Du känner inte mig, så snacka inte om min grabb!
Ut härifrån!
- Nu kan han hjälpa många andra. - Tror du?
Ja, han hade varit tacksam. Du gjorde det han ville.
Jag tänker inte släppa projektet. Visst, jag gjorde det för hennes skull.
Nu gör jag det för en massa människor som jag inte känner. Och för Mickey.
Jag kan behöva din hjälp.
Vi har bara börjat förstå vidden av hjärnans kopplingar.
Hur långt de når. Hur djupt de sträcker sig.
Jag verkar ha slutat existera.
Jag skrev historia i dag. Jag opererade på det inoperabla.
Jag räddade en man från en säker död... och förstörde hans liv.
Och Owen verkar väldigt glad ihop med den där Marling-
-som han inte ens har nämnt mig för.
Det är som om de senaste åren aldrig hade inträffat.
Och handduksautomaten ser mig inte. Jag står och viftar som en idiot.
Förlåt, vad sa du?
- Vad gör du? - Skriver en ansökan om anslag.
- Har du valt projekt? - Portvener ur 3D-skrivare.
Det är ju jättehäftigt. Hur ska du...
Låt bli. Det var därför jag höll tyst.
Jag har både karriär och familj. Jag vill inte höra: "Det går inte."
- Det har jag inte sagt. - Jag har alltid ställt upp för dig.
Nu hade jag behövt ditt stöd. Du ska ju hjälpa mig.
Men förra veckan motarbetade du mig för att jag har barn.
Du har aldrig tid med nån som vill nåt annat än du.
Men varje koppling är viktig. Varje koppling är avgörande.
Jag måste få klart det här.
När nån av dem är trasig beror det oftast på en skada.
Jag fattar inte. Träffar du nån annan eller tror du att jag är gravid?
Jag försökte hitta källan. Det är din pappa.
- Jag sa... - Att jag inte skulle ta upp det, ja.
- Om jag har fel... - Det har du inte. Var stolt!
Jag kunde ha släppt honom, men du trodde att jag skulle ångra mig.
Tack! Jag visste inte att jag fortfarande kunde må så dåligt.
Nätverket av kopplingar får oss att handla och fatta beslut.
Ibland mot vår vilja...
Vad gör du?
Men det är inte alls slumpmässigt. Det är en karta över vilka vi är.
Fick du mitt sms?
- Förlåt. Jag var tvungen att bli klar. - Jag blev också sen. De somnade nyss.
- Nu? Det är ju jättesent! - Jag vet. Jag gjorde mitt bästa.
- Det funkar inte. - Nej.
- Vi får inte bitarna på plats. - Jag vet inte hur...
Det gör nog jag. Jag vill lägga mer tid på forskning.
Torres och jag gjorde stora framsteg i dag.
- Du vill ta på dig mer. - Nej, mindre.
Det är ett viktigt år för dig. Du behöver tid.
Jag har haft mitt viktiga år. Jag kan fokusera på forskning-
- umgås med barnen och ge dig tid nog för att göra året lyckat.
Jag gillar det inte. Jag vill inte bli som min mamma.
Du är inte din mamma. Det vet du.
Vi kämpar för att förstå oss själva... för att lösa pusslet.
- Det känns orättvist. - Att sköta barnen är inget tröstpris.
Det är högvinsten. Du kanske kan få ett år med dem sen.
När Zola dejtar. Det vill jag inte uppleva.
- Jag älskar dig. - Det borde du.
- Du kommer att ha mer kul än jag. - Ja.
- Åh, där är den ju! - Är den vår?
Hur alla kopplingar fungerar.
Hur alla bitar... passar ihop.